Виктор Юго
На някого поднася…

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

На някого поднася

душата в дар

дъха си, песента си

и своя чар;

отдава нови сили

и пролетта

във рози и в бодили

за любовта;

април украса дава

за всеки дъб,

а пък нощта — забрава

за тежка скръб;

небето праща птички

в поля, в гори,

росата къпе всички

цветя в зори;

вълната, в страст метежна,

след буен бяг,

дарява ласка нежна

на своя бряг;

а аз ти давам — ето,

вземи го ти —

най-ценното, което

у мен цъфти!

Вземи самата мисъл

за теб сега,

която тук съм вписал,

уви, с тъга!

Вземи от мен привети,

мечти безброй

и всеки лъч, що свети

в живота мой!

Възторзите, родени

в съня ми тих,

и ласките, стаени

във моя стих!

Духа ми, литнал жарко

към нов простор

подир звездата ярка

на твоя взор!

И музата ми клета,

която, виж —

от скърби е обзета,

щом ти скърбиш!

Вземи жарта голяма

на моя зов —

в гръдта ми друго няма

освен любов!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.